Anna Laetitia Barbauld | |
---|---|
Anna Laetitia Aikin | |
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 20. kesäkuuta 1743 Kibworth-Harcourt, Leicestershire, Englanti |
Kuollut | 9. maaliskuuta 1825 (ikä 81) |
Vanhemmat | John Aikin |
Puoliso | Rochemont Barbauld |
Kirjailija | |
Tyylilajit | romantiikka |
Esikoisteos | "Poems" (1773) |
Pääteokset |
“Corsica” (1768) “The Invitation” (1773) "1811" (1812) |
Aiheesta muualla | |
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta |
|
Anna Laetitia Barbauld (20. kesäkuuta 1743 – 9. maaliskuuta 1825) oli englantilainen runoilija, toimittaja ja kirjailija, jonka tärkeimmät teokset liittyvät politiikkaan ja sosiaalisiin aiheisiin.[1]
Barbauld oli unitaariteologi John Aikinin tytär, ja eli ikävuodet 15–30 Warringtonissa, missä hänen isänsä opetti unitaarien akatemiassa. Isän kollegat rohkaisivat Annaa kehittämään kirjallisiia lahjojaan.[1] Hänen ensimmäinen kokoelmansa "Poems" ilmestyi vuonna 1773 ja sai hyvän vastaanoton.[2]
Vuonna 1775 hän meni naimisiin ranskalaisen pappismiehen, Rochemont Barbauldin kanssa.[1] He muuttivat Suffolkiin, missä mies perusti poikakoulun. Barbauld kirjoitti siellä lapsille tarkoitetun Jumalan teoista kertovan lukukirjan Hymns in Prose for Children, josta tuli erittäin suosittu - siitä otettiin 30 painosta vuoteen 1849 mennessä.[2]
Barbauld tunnetaan parhaiten virrestä “Life! I Know Not What Thou Art,” mutta hänen tärkeimpiin runoihinsa kuuluvat “Corsica” (1768) ja “The Invitation” (1773).[1]
Barbauldin romanttiset runot olivat keskeisiä romantiikan kirjallisuuden käynnistyessä Englannissa. Vuonna 1812 hän julkaisi sodanvastaisen runon nimeltä 1811. Sitä pidettiin epäisänmaallisena, ja Barbauld lopetti uransa siihen.[3]